Боже, тук виждам октопод с размерите на главата ми.
Виж, виж. Октопод с размерите на главата ми с три пипала.
Октопод с три пипала ли? - Разбира се.
Зад гърба ти има трима човека, които непрекъснато говорят за теб.
Гледай на никого нищо да не казваш. Съвсем нищо.
Един от тримата е блондин. Змия с кучешка муцуна.
Значи е някаква митологична личност? - Нямам идея.
Това е Ферда. Разбира се. Тя е блондинка. Познавам я.
Ти бъди спокойна. Старец със сиви коси и брада стои точно зад теб.
Като Гандалф ли? - Нямам представа.
Какво прави този магьосник зад мен?
Съвсем скоро ще ти се случи нещо много хубаво.
Предвещано е.
Но защо стои зад мен, защо не ми го каже в лицето?
Виж, някой ден ще кажеш: "Това ми го предрече леля Айсел."
Съвсем скоро сърцето ти ще затрепти.
Виж, ето тук. Видя ли?
Висок, висок на ръст. Примерно 1.80- 1.82.
Виж, скъпа. Видя ли? - Красив е.
Учил е в чужбина. Самотен е. Не момче, а злато. Няма майка, няма сестра.
Значи е сирак? - Разбира се. Няма свекърва.
А щом няма свекърва, какво друго ти е нужно?
И зълва също няма, никакъв проблем. - Аз можех да харесвам зълва си...
Недей да говориш глупости. За какво ти е тази зълва?
Зълва, та зълва. Да ти се бърка непрекъснато в живота ли?
Кълна се, че е един такъв дългокрак, спретнат...
Тук има три камъка. - Лъжеш!
Съвсем не. Кълна се, че тя скоро ще се омъжи.
Година няма да мине. Нека си говори.
Дай Боже! Дай Боже! - Сама съм, но и така съм щастлива.
Не говори като ненормална.
Колкото по-рано, толкова по-добре. Не е ли така, Гюнюл?
Какво говориш, како Айсел, направо стомахът ми се свива.
Ти какво, да не би да ми се присмиваш? - Не, за Бога.
Напротив. Ясно ми е, но ще се направя, че нищо не съм видяла.
Върви си, знаеш ли колко хора чакат реда си.
Чакай, честна дума, тук се появи името му.
Виж, виж, виж... Виждаш ли?
Има А, Б, Р... Чакай, чакай, чакай...
Аб-дул-рахман.
Хайде, върви да я измиеш, за Бога. Върви да я измиеш.
Тя изобщо няма да се омъжи, досадница. - Но ти съвсем скоро ме намери?
Върви си вече. Нима така ще си намериш мъж?
Аз можех да бъда щастлива с Абдулрахман!
Абдулрахман ще се разведе с теб.
Фикс идеята да се омъжат е закодирана в ДНК на турските жени.
За жалост, в нашата къща често се говори за това.
Тоест, ако имаш мъж, това е добре. А ако нямаш – какво от това.
Говори колкото мъжа си!
ГОВОРИ КОЛКОТО МЪЖА СИ
Езги Мола
Мурат Йълдъръм
Гюленай Калкан Ебру Чюндюбейоолу
Еда Едже Бегюн Йонер Гюл Аръджъ
Мухаммет Узунер Исмаил Инджекара
Превод и субтитри: *Дъга и BaMblto
Всеки си има любим автор, който най-добре разказва за любовта.
Това е моят.
Най-важната книга, а авторът й разказва за любовта.
В нея се говори за обикновената, но дълбока любов, в която няма фалш.
Разбрах, че няма да намеря подходящият за мен и се съсредоточих върху книгите.
Чети, чети, мозъкът ти стана по-тежък с 3 грама.
Денонощно си с книгата в ръка. Какво толкова много четеш?
Те пишат, а аз чета. - Виж се само какъв вид имаш.
Дъще, ти си почти на 30. В теб няма нищо женствено.
Защо говориш така? - Огледай се малко около себе си.
Там няма да намериш никой.
Но защо да не намеря никой? Толкова ли съм безполезна?
Не си приятна. Езикът ти е много остър.
Мъжете не харесват това. Всъщност това не зависи от теб.
Но ти много ме подценяваш.
Приеми го сериозно и чуй какво говоря. Бъди малко по-женствена.
Бъди малко по-кокетна, сложи си малко грим.
Виж, ето така. Няма друга като теб в цял Измир, само ти си.
Сякаш твоят брак е минал много добре. Стига вече, бабо.
Не бъди груба. Искам, преди да умра, да видя поне една от трите омъжена.
Махнете се. - И на вас лека нощ, г-жо Пейкер.
Веднага ми оправихте настроението.
Вижте, не искам да говорим, защото може да си изкарам яда на вас.
Не мога да повярвам! Не, не мога да разбера.
Защо да не бъда щастлива, въпреки че не съм омъжена.
Какво сега? Да започна да се гримирам? Да отида на кулинарен курс.
Моят мъж ще иска стегнат задник. Ще спортувам като луда.
Сега трябва да харча парите си заради някакъв си мъж, който не се е появил.
Да предположим, че намеря този мъж.
В тясна бяла рокля без презрамки, в която даже не мога да дишам.
Превърнала съм се в страхотна принцеса.
Ще идем на меден месец в екзотична страна.
Ще кача снимки във фейсбук, туитър и други социални мрежи,
на които ще лежа на шезлонг и ще се виждат само краката ми.
За да поддържам огъня в нашата връзка с мъжа ми,
всеки ден ще го посрещам на вратата.
Вие сте жени, изпълняващи мъжките прищевки. Примирете се.
Како? - Слушам те.
Утре къде ще ходите? - В Бешикташ.
А, не... Беш...
А какво ще облечеш? Може би нещо по-сексапилно?
Ти си по сексапилните неща. Хайде, излизайте.
Навън, излизай. - Но какво ще облечеш?
Излизаш ли?
Не съм някоя хубавица. Всички ме смятат за непривлекателна.
Много говоря, да, знам.
Но причина за това е, че много чета и много мисля.
Мехмет, стой. Стой, ще ти помогна. Влизай.
Човек намира за себе си най-подходящото занимание. Аз го намерих.
Майка казва, че трябва да съм общителна,
защото мъжете обичат да имат събеседници.
Но според мен, книгите са по-добрият избор.
Не ви се представих. Здравейте! Казвам се Ефсун.
Тимошу! Къде изчезна?
Цяла сутрин чистих, целият станах в сапун. Всичко свети.
Как си? - Добре, както обикновено.
Готова ли си за довечера? - Готова съм.
Дойде.
Ефсун, сложи я още веднъж, забравил съм картата.
Ще я сложа. Сложи, сложи, а парите?
Колко е хубаво тук. Малко, уютно местенце, много ми харесва.
Ти още не си се насладила на храната, хайде пробвай.
Бешикташ преминава в атака!
Моят Бешикташ! Да живее Бешикташ! Душата ми е твоя!
Нищо на този свят няма да промени любовта ми към теб!
Тимур изглежда е дошъл тук, за да гледа футбол.
Дошли сме тук, за да гледаме мач ли? Откъде се взе това?
Тимур, какъв е този мач? - Бешикташ.
Това го разбрах, но с кого играят? - С Трабзон, не виждаш ли?
Не виждам, късогледа съм.
Точно за такава вечеря си мечтаех.
Тимур, аз и цял камион с момчета.
Ужасно! - Какво каза?
Хайде, вкарахте ли гол, в много добра форма сте?
Не, още не са вкарали. - Нека да вкарат.
Дано да вкарате, дай Боже. - Дай Боже!
Извинете, мога ли да помоля за още една чаша?
Кажи на мен, аз ще ти поръчам. - Аз вече си поръчах, няма проблем.
Когато съм тук, разговаряш със сервитьорите?
Кажи ми, и аз ще поръчам. Приятелю, донеси ракия на жената.
Жената?! Значи господинът набляга на това, че съм жена.
Дяволът ми прошепва да се кача на тази маса,
да сваля дрехите си и да започна да танцувам.
Ефсун, скъпа, снимай ни с приятелите ми, моля те.
Ще ви снимам, но не знам кога станахте приятели.
Обърни го хоризонтално. Бързо, батерията ще се изтощи, хайде.
Батерията ли? Всеки момент ще припадна.
Момчета, хайде да направим като орела.
Снимай, снимай, направи няколко пози.
Да видим.
Иде ми да стана от стола и да му дам да се разбере на Тимур,
но тук има твърде много хора.
Ще отида до тоалетната и ще се върна.
Вие? - Ефсун!
Но какво правите тук? - Хайде.
Защо става така?
Омъжването ми не трябваше да се отлага толкова дълго.
Моето достойнство, което аз толкова дълго пазя,
почти се изгуби и съм в позицията на губеща.
Причината сърцето ми да не е удовлетворено от живота,
e че аз бях добра не към правилните хора.
Единственото, което желаех е хубави отношения. Какво имам предвид ли?
Нямах предвид, че трябва да ме отнесе в линейка,
да ми сложи калцуни на краката и да ме залее с йод.
Йод?
Преди този младеж съм имала няколко връзки.
На никого от тях не съм създавала проблем.
Не съм ревнувала. Винаги им прощавах и ги оправдавах, но те ме лъжеха.
Сякаш аз не съществувах, а те се женеха за други.
Това не е хубаво.
Кой си ти? - Разносвач на чай.
Искате ли, леличко? - Леличка ли? Ти ме нарече леличка?
А какво да кажа?
Разбира се, ти си прав. Ето виж, това са бръчки на 30 годишна.
Виж как си личат като се засмея. Това са мимически бръчки.
Мимически бръчки ли? Лелче, ти имаш красиво лице.
Все още ме наричаш лельо.
Всичките ми приятелки вече имат деца. Само аз ще си умра така сама, знам.
Ако ти налея малко кафе, няма да умреш.
Добре, скъпи, давай.
Ефсун? - Дойдох си.
Но какво е това? - Радиаторите не работят, замръзнахме.
Идвай, Мерве има истинска бомба. - И що за бомба е това?
Тя пикаеше в гащите до 13 годишна. И все още говори като бебе.
Мерве се омъжва. - Какво? Пиклата ли се омъжва?
Пиклата Мерве ще се жени? - Ефсун!
Да можеше и на теб да ти се случи...
Такова добро момче, такъв красавец. Висок, с хубаво тяло, а също и богат.
Зелени очи... Зелени като басейн в петзвезден хотел.
Вижте, вижте, той качи видео във фейсбук.
Момчето е красиво, не е ли така?
Зет ми е хем много романтичен, хем много богат.
Майчице, виж само камъка на пръстена. Огромен е.
Съгласна съм! Мамо!
Пръстенът е като за слон, щях да ослепея.
Ти намери никой, а ние ще се съгласим и на пръстен с размер като за муха.
Значи пак оскърбления по мой адрес...
Момчето й казало: "Да не чакаме повече, Мерве. Нека да направим сватба."
Сватбата ще е в края на този месец.
В края на този месец, значи след 4 седмици ли?
Ще идват да я искат в петък.
Мерве със сигурност е бременна.
Мамо.
Мерве е бременна, нали?
Не, направи си тест осем пъти. - Осем пъти ли?
Защо сте правили това заедно? - Искахме да се убедим.
Ако тя беше бременна, Нур щеше да й счупи краката.
Тя е само на 20 години, защо й е да се омъжва?
Отвори вратата.
Ефсун, разбра ли новината? Лелче.
Ти чакай. Докато витаеш в облаците, изпускаш всички възможности.
Отивам да спя. Лека нощ! - Лека нощ!
Това сякаш не е дом, а нощен клуб.
Мюресин? Тюресин? - Чухме, че Мерве ще се омъжва.
Коя е Мерве? - Съвсем си остаряла...
Главата ти не работи. Момичета!
Добре дошли! Момичета, скоро ще имаме сватба.
Да не забравя да ви запозная. Това са Мюресин и Тюресин.
Те са последните момичета преди мен, които не са се омъжили.
Сгодена ли си?
Имаш ли си приятел? Омъжена ли си?
И приятел ли нямаш? Време е да си намериш мъж?
А на колко години си?
Преди мъжете и жените да се разделят на два различни пола,
човечеството не се е делило и всички са били умни, мъдри и жизнерадостни.
Зевс разделил човечеството на два пола - мъже и жени.
Тъпият Зевс! Трябваше ли да прави това?
Щяхме да си живеем прекрасно.
Аз втория си чорап не мога да намеря, как тогава да си намеря половинка...
Ти няма ли да ходиш на работа? - Не съм в състояние да отида.
Питате се: "Няма ли си това момиче баща?"
Запознайте се - баща ми Октай. Бивш адвокат, сега пенсионер.
Пак ли си записваш програмата на сериалите?
Майка ти е права, как иначе да ги следя...
Вечно променят времето на излъчването им.
Татко. - Да.
Вярваш ли в това, че всеки си има своя половинка?
След като съм женен цели 35 години ли?
Какво ти е? Нещо не е наред ли? - Да. Нищо не е наред.
Момичета! Да вървим, момичета.
Привет! О, мила госпожо, добре дошли!
Веднага идвам. Привет, сладка моя!
Все още ли не сте си намерили някой? Ще се съсипете в къщи, а сте млади.
Хайде, момиче, влизай, няма да те изядем.
Дръпни се.
Скъпа, кога последно си си подстригвала косата?
Не си спомням, беше отдавна.
Формата е истинско бедствие.
Формата ли? - Да, оформена е неподходящо.
Ще ти кажа една истина, скъпа. Това не е коса, а е слама.
Ще ми се довериш и ще ти направя съвсем нов имидж.
Да направим ли акценти? Интересно дали знаеш какво е това?
Какво да кажа... - Подгответе болната за процедурата.
Джанер! - Болната?
Кога последно сте си правили маникюр? - Никога не съм.
Да махна ли кутикулите? - Махнете ги, ако искате.
Заоблени ли или квадратни? Веждите ще коригираме ли?
Не искам никого да обиждам, не ме затруднявайте.
Братовчедке, какво ще кажеш? - Какво да кажа?
Това какво е? Ще кажеш, че някой си е забравил дупето тук.
Това е бразилско дупе, не си чувала. Бикини със силикон.
За да изглежда дупето ти красиво, трябва да е по-голямо и леко изпъкнало.
Не, скъпа, моето си е такова. Не трябва напразно да харчим пари.
Како?
Момичета, къде мога да облека това, само в клуб Фламинго.
Много ми е интересно, как възнамерявате да съобщите на татко.
Спокойно.
Татко, от книгите не се изкарват пари, затова ще стана стрийптизьорка.
Ще облека тази пола с ето тези обувки.
Ще надяна и това, и ще заприличам на отрепка.
Може би ще дойда на себе си, ако ме удари.
Преувеличаваш! - С това няма да си намеря мъж,
а по-скоро ще стопирам някоя кола.
Виж само това. Добре, хайде, вървете си по стаите.
Добре, няма да ги разглеждам. Хайде, лека нощ!
Хайде, скъпа! Дръпни си полата по-надолу.
Лека нощ!
Виждате в какво ужасно състояние съм. - Нови тоалети?
Да. Реших да си намеря мъж. - Кога взе това решение?
Не знам, но реших да пробвам.
Бракът е сериозна стъпка, Ефсун. - Стига вече.
Предишната Ефсун умря, няма я. Не искам нищо да слушам.
Дори вие не можете да повлияете на моето решение.
Какво правя аз? На великият писател казвам, че търся мъж.
Разбира се, Бог ще ме накаже за това.
По-нататък ще се справите и без мен. - Разбира се, г-жо Фериде.
Ефсун, искаш ли да тръгнеш по-рано? - Час по-рано ми е достатъчно.
Братовчедка ти ли се омъжва? Тя не е ли само на 20 години?
Чак сега разбирам, кой знае колко зле се чувстваш...
Защо трябва да се чувствам зле, г-жо Фериде?
Не бива така, ти си прекалено затворена в себе си.
Ние сме ти близки, разкажи ни какво ти е и ще ти олекне.
Не, нищо не искам да разказвам, благодаря.
20-годишната ти братовчедка се омъжва, а ти си на 30 и все още нямаш мъж.
Госпожо Фериде... - Добре.
Ако ще се почувстваш по-добре, си тръгни, когато искаш.
Не, защото ще ми стане по-добре...
Чела е само каталозите на магазините, а е главен редактор.
В една чашка чай слага 6 бучки захар. Нещастница, това е разхищение.
Дойде дългоочакваният ден.
Целта на посещението е ясна. Младите са влюбени.
Влюбили са се, но любовта няма да ги нахрани.
Но какво казах? Нима ние нямаме право да кажем нещо?
Разбира се, че имате право.
Аз съм нейна майка и повече от всички имам право...
С помощта на Бог и по волята на пророка Мохамед,
ние дойдохме да поискаме вашата дъщеря за нашият син.
Какво има, синко? - Какво си сложила в кафето?
Люта чушка. - Проклета да си.
Продължавай да говориш. Татко... - Може би има алергия към кафето?
Не, но има алергия към люти чушки.
Пошегувах се. Направих го заради шегата.
Не се притеснявай, ще се оправиш.
Чакайте! Още не сме се фотографирали!
Хайде, хайде. Къде ти е пръстенът?
Така, снимам. Усмивка!
Джерен, на снимката очите на Мурат са затворени.
Гюнюл! - Какво има пак?
Днес онзи Мехмет Лютфи отново ще дойде и ще каже: "Тока ви е изключен."
Ето го и него. - Погрижи се.
Ефсун? - Мехмет Лютфи, какво има?
Всичко е наред, ти как си? Не сме се виждали отдавна.
Дойдох да видя дали са ви изключили тока.
Да, изключиха го, а защо питаш? - Защото...
Както винаги си прекрасна, Ефсун. - Благодаря, но говорехме за тока.
Да, а знаеш ли, Ефсун, че ние днес ядохме диня.
Уморих се да стоя, нека да оправим проблема.
Не забравяй, че ти изглеждаш красива по всякакъв начин.
Благодаря, Мехмет. Хайде, върви. - Добре, сега ще се заема.
Това е единственият мъж, който ме обича безумно от дълги години.
Готови ли сте? - Затворете си очите.
Ела насам, ела. - Ето... пред вас е новата Ефсун.
Виж я само моята дъщеря! - Лещи ли си сложила?
Не, бабо, ще ми потече грима. А и там никой не познавам.
Пак не си разбрала. Точно обратното, там ще срещнеш нови хора.
Отвори си най-после очите. - Този от бара ще те изостави.
А този, който срещнеш на пътя, на пътя, ще те остави. Нали?
Хайде да вървим, сестричке.
Привет! - Значи това е Ефсун?
Откъде знаете, в списанието ли ме видяхте?
Ти наистина си смешна. Всъщност, здравей!
Здравей, приятно ми е да се запознаем!
И на мен. Момичета, готови ли сте за развлечения?
Разбира се!
Воинът ще е с нас тази вечер.
Не можеш да бъдеш влюбен до смъртта си.
Ще дойде момент, когато няма да разбереш другия.
Но тези игри не са за теб.
Ти имаш сърце.
Како, хайде.
По дяволите, како, добре че тук няма папараци.
Представи си заглавията: "Гащите на Ефсун!"
Да вървим. Сега ще си го получиш!
Ефсун, какво ще пиеш, мила? Какво ще пиеш, мила?
Ще пия сода.
Ако ме попитате какво съм разбрал в този живот, то аз ще ви отговоря...
Ако не искате да се забавлявайте, тогава не пийте.
Какво? Просто поисках една сода, това не е ли също напитка?
Внимавай, приятелю! - Ти бъди внимателен, аз не я видях...
Как ще видиш с такъв ръст... - Ще ви довърша! Не ме вбесявайте!
Кой иска питие?
Искам същото, каквото пие този мъж. Един такъв източник на смелост.
Той ги заплашваше, въпреки ръста си.
Сигурно имаше предвид, че ще ги захапе за коленете.
Признавам си пред теб, признавам.
Започна да се променя наранената ми любов.
Невинен съм, стана ясно, че съм невинен.
За съжаление, това дължа на теб.
Птица съм, чието сърце лети нависоко.
Изглежда страданието ме превърна в роб.
Този, който воюва с мен. Този, който ме наранява.
Този, чието сърце ме отхвърля и после пак се връща.
Който ми казва "прости ми", а после "върви си".
Колко пъти все аз бях този, който страда от любов.
Защо ме снимаш? Пак ли се вижда нещо?
Не бива така, не те ли е срам?
Учителю! Учителю, аз съм Ефсун.
Учителю, не ме ли помните? Аз съм, Ефсун.
Черен пипер! - Аз ли?
Вие също сте тук. - Вас трябва да питам. Тук ли съм?
Аз също не мога да повярвам, че двамата сме тук.
Видяхте ме и в такова състояние...
Затова са приятелите, не се притеснявайте.
Още повече, че любовта е такава.
Обичаш човека с всичките му достойнства и недостатъци.
Вие ще срещнете човек и ще го обичате такъв, какъвто е и той вас също.
Преди 14 години... Не, това е невъзможно.
Първата ми и най-голяма любов - Синан,
за която така и не си признах в ученическите времена.
Той е пред мен след толкова години.
Изобщо не се е променил, даже е станал още по-хубав.
Какво ви казах? - Какво сте казали?
Ще срещнете онзи, който ще ви обича такава.
Казахте, но аз не обърнах внимание.
Чувствам аромата му. Между нас има само една крачка.
Иска ми се да притисна устни към неговите.
Затварям си очите и...
Ефсун?
Скъпа, ела насам. - Какво?
Синан! Защо не ме събудихте? - Ти спеше, сестричке.
Нима Синан идва всяка сутрин на закуска?
Можеше поне жълтата нощница да сваля. - Ефсунче!
Виж я само, вика ме! - Идваме, мамо.
Джерен, с одеялото ли да отида или без него?
Иди с одеялото. Изглеждаш прекрасно.
Ефсун, как си? По-добре ли си?
Няма ли да поздравиш приятеля си? Нашата Ефсун е по-добре.
По-добре? - В сравнение с вчера.
Ти не помниш ли? Но ти и мен ли не помниш?
Дъще, какво толкова си изпила?
Синан, Ефсун въобще не пие алкохол, затова така й е прилошало.
Много се учудих, когато те видях така.
Синан започна да разказва какво се е случило.
Дошъл при мен и е казал: "Ефсун!" А аз съм повърнала върху него.
После той ме е завел в женската тоалетна.
Аз съм започнала да говоря и съм отишла при Сердар Ортач.
И сякаш това е малко, в чест на нашата среща след толкова години,
аз съм отворила шампанско и съм започнала да танцувам.
А на излизане - истински позор.
Отидох си, когато се уверих, че си добре, но бях притеснен.
Добре си, нали? - Тази миризма сигурно идва от мен.
Откъде е тази жълта нощница? - На мама е.
Значи след толкова години се срещнахте по този начин, скъпи Синан?
Ще дойдеш ли довечера на вечеря? - Ще дойда.
Разбира се. Домъчняло ми е за вашите гозби.
Синан, моето време вече отмина. Ефсун ще приготви вечерята.
Прави толкова хубаво бюрек със сирене, Синан, че пръстите си ще оближеш.
Аз сирене върху хляба си не мога да сложа...
Ефсун, нима Синан ни е чужд, няма смисъл да скромничиш.
Ще е празник за стомасите. - Разбира се.
Непременно трябва да пробваш бюрека ми тази вечер.
Синан... Моля те, извини ме за снощи.
Беше много сладка. - Когато повърнах върху теб ли?
Ти какво, подиграваш ли ми се? - Да.
Какво има? - Най-накрая да си намериш някой.
Сестричке, той е красавец! - Гледай да не го изпуснеш.
Хайде, момичета, хайде.
Ефсун, обуй си пантофите, за да не се простудиш.
Върви да си вземеш душ, а после на фризьор, става ли?
А аз отивам в кухнята. - Мислех да направя бюрека.
Ти сирене върху хляба си не можеш да сложиш.
Баща ти ще приготви бюрека.
Каква сила притежава нашето минало...
Колко крехки са спомените ни.
Макар, че бяхме просто деца тогава.
Мечтаехме да пораснем.
Не правехме никакви планове.
Да се усмихваме топло, ето кое беше най-важно.
Като някакъв стар филм, като изгубено писмо.
Съхранил ли си и ти тези красиви дни?
Също като улиците от моето детство.
Също като гозбите на баба ми.
Ще се успокои ли моето сърце в твоите ръце...
Каква сила притежава любовта. Колко са крехки сърцата ни...
Макар, че бяхме просто деца тогава.
Като някакъв стар филм, като изгубено писмо.
Съхранил ли си и ти тези красиви дни?
Някои мечти не се забравят с времето.
Като коне, направени от хартия,
които те откриват и те водят отново при мен.
Дори да не забелязваш, някои цветя разцъфват на сянка.
Не, Сезер беше най-лошият.
Много се учудих, когато те видях с прическа, грим...
Ефсун винаги се е грижила за себе си, Синан.
Нали, Ефсун? - Дори до сергията не ходи без грим.
Преди също се грижеше за себе си, но не се гримираше.
Да, прав си. Ефсун, донеси бюрека. Хайде, скъпа.
Нека да седнем на масата. Синан, хайде сядай.
Махни се, махни се. Дай на мен, махни се.
Ти няма да се справиш. - Защо да не се справя?
Там пред всички говориш, а сега - не.
Хайде, върви вече. Ето го и бюрека на моята Ефсун, моля.
Ефсун, не мога да повярвам.
Ти ли си го приготвила? - Не, татко беше.
Казва, че баща й го е направил. Извинявай, не исках да кажа това.
Отдавна не съм ял нещо такова. Всъщност, какъв е пълнежът?
Спанак. - Обожавам го. И как го приготви?
Отдолу има тесто и отгоре също има тесто.
Между тях сложих спанак и го пъхнах във фурната на 50 градуса.
Това е твърде малко.
На 100 градуса, не на 50, разбира се. За 10 минути.
Не, не за 10 минути, разбира се, а за два часа.
Два часа е малко – 4 часа.
Приготвям го на малка температура, но непрекъснато го наблюдавах.
А отгоре поръсих със сусам.
Същата е като майка си. Никога няма да каже истинската рецепта.
Това е тайната рецепта за бюрек на жените от нашето семейство, нали?
Октай, смущаваш ни.
Опитайте от фасула на Ефсун. - Да.
Фасулът ми е невероятен. Такова нещо не си ял.
Направо ще си оближеш пръстите.
Според мен това беше най-добрият мач. - Наистина.
Синан, ти седни, не се притеснявай. - Но защо, чинията наистина е празна.
Оказа се, че готвиш много вкусно. - Приятен апетит!
Мисля да издам книга под названието: "Емине Бедер вътре в мен".
Ще дойда отново заради твоя бюрек.
Добре, ще кажа на татко и той ще го приготви.
Месото се разваля за 4 дни в хладилника.
Как тогава се съхраняват чувствата...
Тръгвайки си, Синан ме целуна по бузите.
В този момент исках да го прегърна и да притисна устните си към неговите.
След като ни има, значи някъде на света я има и нашата половинка.
Онази жена ненапразно разказваше за разделянето на полове.
Значи през цялото време съм очаквала Синан.
Како?
Кое е това тайнствено момиче до Ортач? - Кой е този Ортач?
Сердар Ортач. - Какво?
Какви са тези пози? - Какво е това?
Очите ми са затворени.
Не мога да повярвам. Алкохолът е голямо зло.
Боже, какво става?
Какво, имаме златен ден и аз не съм разбрала ли?
Ако Синан ти напише съобщение, какво ще направиш?
Ще танцувам от щастие. - Братовчедке, какъв танц?
Скъпа, ще му отговоря, какво друго?
Тя се е побъркала. Не говори глупости.
Ще изчакаш поне половин час и отговорът да не е повече от две думи.
Защо? - Скъпа, жените са като птици.
Или са на една ръка разстояние, или са на свобода.
Мъжете не трябва да знаят, че ти винаги си им подръка.
Когато сметнат, че си им в кърпа вързана, трябва да отлетиш.
За мъжете ти трябва да си като свободна птица.
Бабо? - Първо трябва да се почувства мъж.
Той трябва да се смята за крал. Да поръчва храната, да плаща.
Трябва да си близо, но и далече. Да не го ревнуваш, но той теб - да.
Ако попитате, кое от всичко това направих...
Абсолютно нищо.
Техните думи крият сериозни аргументи.
Винаги трябва да се усмихваш. - Престанете!
Не трябва да криеш усмивката си.
Гледат ревютата на "Виктория Сикретс", харесват Миранда Кер...
Аз мисля, че е защото простосмъртните нямаме такива фигури. А според теб?
Добре, и кое е най-важното? Те винаги се усмихват.
А защо? Защото са самоуверени.
Трябва да харесваш футбола. Виж нас, даже и екипи имаме.
На кой отбор? - Шанел.
Не се знае от кой отбор ще е бъдещият ти мъж.
Трябва да имаш екипи на всички отбори. - Това е прекалено.
Плейстейшън. Това е много важно.
Какво говориш, аз не мога ли да си имам свое хоби?
Какво е твоето хоби, та ти дори не излизаш от дома.
Затваряш се в стаята и си говориш сама непрекъснато.
Сякаш ние не те чуваме.
Няма да му се даваш така лесно. Не бива да му позволяваш да те целува.
Както се казва, позволи му да те гледа, но да не те докосва.
Добре, а това тук. Ефсун, махни се.
Значи, какво имаше ти? Имах мозък, но сега и него нямам.
Когато си намериш мъж, ще благодариш на момичетата.
Аз имам електронна поща. - А какво искаш да създадеш?
Значи... инстаграм, туитър, фейсбук.
Добре тогава, да започнем с фейсбук.
А какво ще напишем в графата за семейно положение?
Напишете: Очакваща късмета си. Или направо напишете: Търси си мъж.
А снимка за аватар? - Сложи тази от "Английският пациент".
Ти луда ли си? - Не, англичанка съм.
Пънар, това вече много ми писна. Създай ми профил и да добавя Синан.
В никакъв случай! - Какво?
Нека Синан те добави, ти си дама. Не се давай толкова лесно.
Той звъни! Синан звъни! Няма да отговарям веднага, да почака.
Нека позвъни още малко, дано да го направи.
Но той затвори! Затвори!
Ефсун, пак ли си на телефона? - Как така пак?
Приготви ли списъкът на детективските бестселъри?
Пуловерът ти изглежда прекрасно с тази риза.
Питам се, как можеш да живееш с толкова мозък?
Синан?
Ако нямаш работа, бих искал да отидем някъде.
Може, но имам малко работа... Но защо пък не, възможно е.
Добре, сега ще позвъня по телефона и ще се върна.
Чакай ме.
Не, и аз имам. Веднага ще позвъня и ще се върна.
Добър вечер, извинете за безпокойството, аз съм Ефсун.
Той е тук, Джерен, той е тук. Какво да правя? Синан, кой може да е?
Предлага да отидем някъде. Да.
Да. Да не позволявам да ме докосва ли?
Какво говориш? Защо да му позволявам, ти ненормална ли си?
Извинявай за вчера. Не можахме да поговорим нормално.
Татко намери с кого да играе на табла. - Вечерта беше прекрасна.
Липсваше ми такава топла семейна атмосфера.
Кажи на чичо Октай, че искам реванш.
Липсва му топла семейна атмосфера?
Може да включим отоплението у дома и той ще остане завинаги.
От Швеция ти пишех писма, но ти не отговори на нито едно.
Синан, ние тогава бяхме още ученици. Толкова много време мина.
Добре, но сега съм тук. От 6 месеца баща ми повери цялата работа на мен.
Поздравявам те! - Ефсун, ти добре ли си?
Да, добре съм, защо?
Не знам. Преди не беше такава. Малко си се променила.
Синан, нима в живота има нещо, което не се променя?
Не се променят единствено самите промени.
Какво? - Говоря като философ, извинявай.
Тези момичета май ме омагьосаха.
Гладна ли си? Недалеч оттук има едно кафене, да отидем ли?
Да отидем. Добре, извинявай, това беше голяма глупост.
Имаш ли фейсбук или туитър? - Да, добави ме.
Разбира се.
Всичко хубаво си има край, тази вечер също.
Свободна ли си през почивните дни?
Да, нека отидем на мач. - На мач ли, но ти не обичаш футбол?
Добре, тогава ще измислим нещо друго.
Не планирай нищо за петък. Ще хапнем, а после ще отидем на кино.
Уговорихме ли се? - Уговорихме се. Ще тръгвам.
И аз ще вляза у дома.
Ще се целунем ли? И без това и двамата ядохме лук...
Синан, добре ли си? - Пантоф.
Това от вас ли полетя? - Не, какво говориш...
У нас никой не носи 35 размер. Ти добре ли си?
Добре съм. Добре, аз тръгвам. - Добре, добре.
Приятна вечер! - Довиждане.
И целувката на Синан остана само в мечтите ми!
Но сега вече имам по-сериозни проблеми.
Как може да хвърлят пантоф по главата на Синан?
У нас винаги има кекс, а те хвърлят пантофи...
На какво прилича това?
Кой хвърли този пантоф? - Кой пантоф?
Как така кой пантоф? Ето този, защо го хвърлихте? Побъркахте ли се?
Казахме ти да не се целуваш още на първата среща.
Какво значение има?
Да бяхте хвърлили ваза и отношенията ни напълно щяха да приключат.
Добре, че хвърлихме по него пантоф, спасихме му живота.
Много лошо мириша, но той също яде. - Ще се срещнете ли пак?
Той не видя кой хвърли пантофа и ме покани пак на среща.
В петък, първо ще хапнем, а после сме на кино.
На вечерята разбери какви са плановете му за бъдещето.
Идете на някой любовен филм. Минете и покрай бижутериен магазин.
И се постарай да разбереш каква му е заплатата.
Не мога да повярвам на ушите си.
Защо гледате сериали, по-добре се гледайте една друга.
Ефсун, каква зодия е Синан? - Близнаци.
Този знак е като лунапарк. Трябва да я видим ние тази работа.
Да, права си, мамо - "Каква е тази работа?" И защо?
Дъще, ти си зодия дева, това е невъзможна комбинация.
Какво с близнаците не е наред? - Те не създават сериозни връзки.
Да, забавни са, но както се забавляват, така си променят настроението.
Особени са. - Асцендентът е важен.
Не знаеш ли в колко часа е роден?
7.42 часа. Вие ще ме побъркате.
Незабавно трябва да се омъжа, за да се махна от тази къща.
Тя лук ли е яла?
Знаете ли кое е най-важно в отношенията?
Това е имитация, нали?
Най-важното е да бъдеш, какъвто си.
Мамо? Бабо?
Извинете, телефонът ви звъни.
Слушам, Тимур. - Спиш ли вече, зайченцето ми?
Мозъкът му е колкото леща... Не спя, чакам да ми звъннеш.
Сръчках те във фейсбук, видя ли? - Не съм видяла и не искам да виждам.
И ако може, искам пак да заспя и да видя продължението на съня си.
Зайченцето ми...
Ето го и нашият сладкиш.
Синан има ли WhatsApp? - Не знам, аз не използвам WhatsApp.
Тръгвам. - Чакай, трябва да си го свалиш.
Ще следиш кога за последно е влизал. Вземи телефона му и се поразрови.
Как така ще му рови в телефона? - Разбира се, че ще го направи.
Добре, аз тръгвам. Благодаря. - До скоро!
Ефсун, стой. - Скъпа, какво още искаш да ми кажеш.
Ще ти направим снимка с котка или с някое детенце.
Ще я качим във фейсбук. - Защо с котка?
Трябва да покажем, че обичаш животните и че ще бъдеш добра майка.
Дай ми паролата си и аз ще допълня профила ти.
Какво означава някой да те сръчка във фейсбук?
Ще забременееш. - Джерен, махни се оттук.
Ефсун? - Мехмет Лютфи, уплаши ме.
Чаках те, Ефсун. - Защо, какво се е случило?
Нищо, просто си чаках. - Хайде, до скоро.
Ефсун. - Слушам те.
Приятна седмица. - И на теб.
Тя и на мен пожела приятна седмица...
Вече има смисъл да се събуждам сутрин, да се обличам и даже да закусвам.
Човек се чувства много добре, когато се харесва на някого.
Беше чудо, че бях щастлива и без теб.
Мина покрай мен и ме хвана за ръка.
Да тръгнем на път заедно, да споделим една възглавница.
Представи си, че сега започва животът ни.
Когато се чувстваме добре, дори усмивката ни се променя.
Добре дошъл, петък!
Аз тъкмо измих пода! Ефсун!
Ефсун, дъще, хайде, ставай. - Како, ставай вече.
Сестра ми тази вечер никъде няма да отиде.
Това е последният й шанс, ще отиде. - Побъркахте ли се. Къде да ходя?
Джерен, напиши на Синан съобщение в 8 вечерта да е тук.
Недей, Джерен, не го прави. - Виж, всичко е готово.
Братовчедке, чантата ти е готова. Паста да зъби, червило, руж.
Не може без него. - И най-важното...
Карта на "Каньон Мол". - За какво ми е тази карта?
Отбелязала съм ти бижутерийните магазини.
Бабо, нека да прозвучи последния сигнал.
Братовчедке.
Хайде, скъпа, хайде. - Виж какво ще ти кажа.
Лельо, само ти остана...
Погледни Мерве, скоро е сватбата й, така че помисли си кого ще слушаш.
Слушам те.
Не забравяй златното правило.
Кое е най-важното задължение на туркинята?
Да е честна и трудолюбива. - Не, да вдига скандали.
Например по най-маловажната тема да може да направи голям проблем.
Ако той направи нещо, което на теб не ти харесва, имаш три избора.
Какви? - Първо: Обида.
Обида ли? - Добре, добре, добре...
Даже не знам... "Не ме докосвай, моля те."
"Не се заяждам, просто се опитвам да ти обясня."
Можеш да го побъркаш. - Вторият избор?
Стоиш така нацупена с часове и не проронваш нито дума.
А третият? - Правиш се, че нищо не е станало.
А като се прибереш у дома, му обясняваш как се чувстваш в есемес.
Не пиша повече от две думи в едно съобщение.
В такива случаи е разрешено да се пише.
Всеки ден уча нови неща за отношенията между мъжете и жените.
Значи, ако се наложи, ще стана скандалджийка.
Добре дошли, г-н Синан! - Благодаря!
Госпожице. - Благодаря!
Здравейте, г-н Синан, добре дошли!
Трябва да оставя на Синан да избере блюдата.
Така ще се почувства важен. Това е много тъпо...
Какво ще поръчаш? - Не знам, защо не избереш ти.
Добре. Ще пием ли вино? - Ако ти пиеш, аз също ще пия.
Благодаря! - Приятен апетит!
Синан, ще те попитам... Какви са плановете ти за бъдещето?
Какво за бъдещето? - Какви планове имаш за бъдещето?
А ти с какво се занимаваш сега? - После ще ти разкажа.
Възнамеряваш ли да се забавляваш на свобода или предпочиташ самотата?
Не може да бъде, Синан!
Селин! Извинявай, Ефсун. - Не мога да повярвам. Как си?
Толкова години не сме се виждали!
Не си се променила. - Никак. Както винаги си мил и вежлив.
Ето това е възможността за всяка туркиня, ще вдигна скандал!
Ефсун, да ви запозная. - Извинявай!
Аз съм Селин, много ми е приятно! - И на мен.
Нека да седнем за две минутки.
Ти си в Истанбул, не може да бъде. Окончателно ли се завърна?
Да, опитвам се да уредя нещата. - Кой, освен теб, може да ги уреди...
Как са родителите ти? Имаме толкова да си говорим.
Говоря непрекъснато, но за първи път виждам Синан, откакто се разделихме.
Преди време имахме връзка със Селин. Тоест, беше много отдавна.
Преди доста години. За това говори тя.
Ревнувам ли? - А ти какво правиш?
Ти ме познаваш най-добре от всички, аз не мога да не работя.
Хубавата новина е, че станах главен мениджър.
Има пръстен на лявата ръка, значи е омъжена.
Или трябваше да е на дясната? Не знам... Коя от двете беше?
Важното е, че си има мъж. Красива, млада, с престижна работа.
Дали трябва да ревнувам, или не... - Аз ще вървя, ще ви оставя насаме.
Ефсун, двамата много си подхождате. Дай Боже да чуем хубави новини за вас.
Амин! - Добре, аз тръгвам.
Много се радвам, че се запознахме. - И аз, пак ще се видим.
Надявам се. - Чао, чао!
Тя каза: "Дай Боже", започна да ми харесва.
Ти каза "Амин"? - Не, аз случайно казах така.
Леле, на дупето й няма грам целулит.
Дълги години не я съм виждал. Тоест, Селин.
Синан, затворихме темата, но... Ти планираш ли да се жениш?
Защо не, може би някой ден...
Билетите у теб ли са? - Извини ме.
Слушам, бабо, какво има? - Слушай, Ефсун...
за да се обелят по-лесно доматите, трябва...
Отивам в тоалетната. - Слагаш ги във фризера...
Така по-лесно ще паднат люспите им. - Бабо, защо ми разказваш това?
Слагам Синан във фризера и го събличам?
Какво говориш? За яденето ти говоря.
Ходихте ли в бижутерийния магазин? - Затварям.
Тя затвори.
Там има опашка. Какво прави телефонът тук?
О, не... Елате тук, моля. Защо в чашата има някакъв телефон?
Ние винаги идваме тук. - Това не можеш да го пиеш вече.
Не, защо, ще го изпия. Няма му нищо.
Да, не е лошо. Дължиш ми един телефон.
Вземи. - Не, не искам, остави.
Ефсун, искам да те попитам нещо. Аз дразня ли те?
Откъде-накъде? Разбира се, че не. - Не знам. Просто попитах.
А аз дразня ли те? Тоест, досаждам ли ти?
Не, какво говориш? Понякога се държиш странно, но не ме дразниш.
Не, явно наистина те дразня.
Не мога да повярвам, не съм забелязала. - Ефсун?
Не знаех как да се държа след толкова години.
Успокой се. - Аз просто не знаех.
Ти не ме дразниш.
Какво е това? - Отвори го и го виж.
Не мога да повярвам, не си забравил. - Не съм забравил нищо, свързано с теб.
Ефсун? - Синко!
Синан! - Махни се оттук!
Синан, добре, аз го познавам. Това е Мехмет Лютфи, съсед ни е.
Ефсун! - Мехмет Лютфи, какво правиш?
Ефсун, ягодите вече са узрели. - Какво?
Ягодите вече са узрели. - Добре, ще хапнем ягоди, става ли?
Синан, извинявай.
Добре, може да продължим друг път от мястото, на което спряхме.
Ефсун, това конче ли е?
Почакай малко, успокой се. Много ти благодаря!
Целувката със Синан отново остана само в мечтите ми.
След киното се срещнахме още два пъти.
Първата среща беше под наслов: "Заядливите туркини."
Не помниш ли кой е любимият ми десерт? Какво е това място?
Нямаше да ми звъннеш, ако аз не го бях направила!
Аз ли създавам скандали? Стига вече!
На втората ни среща, в огромен град като Истанбул,
отново се натъкнахме на Селин.
Тя е красива, има прекрасна кариера, дори има дупе без целулит.
Освен това е омъжена и даже има бебе.
Внимателно. - Моля?
Това не е някакъв предмет, а дете. Дръж го по-близо до себе си.
Каква красавица! - Ще я взема.
За тези, на които им е интересно, подготовката за сватбата продължава.
Понякога ми се иска да отида и да кажа...
"Може ли да подържите това, и да избягам."
Водя борба между тази Ефсун, която познавам 30 години, и младото момиче.
Ако попитате защо, отговор няма. Скоро ще се изпаря...
Това е Адиле Нашит?
Боже...
Оставаше само да се побъркам...
Ефсун!
Седиш тук като прасе.
Дъще, може и ти да се развличаш, както всички хора тук, хайде.
Значи миналата седмица бях мила и скъпа Ефсун, а сега станах прасе.
Виж я ти, много взе да приказва. И без това нервите ми са опънати.
Виж само колко е щастлива г-жа Нур, че дъщеря й се омъжва.
Да вървим вече, че започва къната. - Не искам да ми боядисвате ръцете.
Как така не искаш, това е традиция, дъще.
Мамо, тя започна да се държи като дете напоследък.
Май завиждаш на Мерве... - Нищо подобно.
Погледни само Мюресин и Тюресин.
Горкичките, те никога няма да имат вечер на къната.
Мамо...
Ефсун?
Не ме ли помниш? Аз съм Бурджу. - А, Бурджу. Разбира се.
Как си? - Добре, а при теб как са нещата?
Чух, че се срещаш със Синан. - Ти познаваш ли Синан?
Да, Ефсун, Синан е отлична възможност, не го изпускай.
Наоколо има толкова момичета. - И една от тях си ти.
А ти имаш ли си някой? - Не.
Много жалко. И ти си като мен. На колко години си?
На 25, а ти?
Имаш толкова красива коса, не мога да откъсна очи от нея.
Попитах за възрастта ти? - Помня. На 30 съм.
Не искам да те разстройвам, како Ефсун, но май доста си закъсняла.
С какво съм закъсняла? - Мога да те наричам како, нали?
В наше време на едно момче се падат 40 момичета.
40 значи? По мое време дълго спорихме, но не стигнахме до някакъв извод.
А аз вече съм на 30.
Има такова понятие като млада майка, како Ефсун.
Какиното... - Ти си на 30, нали? На 30.
Сега се срещате със Синан. Ще се ожените след една година връзка.
Две години ще живеете за удоволствие. Дотогава ти ще станеш на 33.
После ще решите да си имате дете, но може да възникнат проблеми.
Ще пристъпите към лечение, а това може да продължи с години.
Ще станеш на 35, а може би дори на 40 години.
Братовчедке, ще ти се обидя. - Защо?
Ти изобщо не стоиш при нас. - Не...
Момичета! - Мюресин и Тюресин.
Мюресин и Тюресин, добре че дойдохте. Мен тук жива ме закопаха.
Ако преди време се обличахте така, нямаше да останете неомъжени.
Синан също ще дойде на сватбата. - Какво? Но защо? Кой го е поканил?
Баба ти. - Откъде е намерила номера му?
От Джерен. - А тя как го е намерила?
Взела го е от телефона ти. - Кога?
Ефсун, започна да правиш, каквото те съветват и се промени.
Да, прав си, татко.
Когато бяхте малки, аз ви купих пиленца.
На Джерен, Тууче и на теб, помниш ли? - Нима мога да забравя това?
Техните пораснаха, станаха кокошки, а моето се оказа петел.
Още тогава трите бяхте различни.
Баба ти през цялото време говореше: "С нея нещо не е наред."
Момичетата си играеха с куклите, а аз те молех да ми четеш.
Аз много харесвах това, че ти изобщо не приличаше на тях.
Даже мога отново да ти почета. Милата ми.
Но ако решиш, че искаш да си играеш с децата, това е друга работа.
Оказва се, че вие сте били петел сред кокошките?
Да, а сега се опитвам да стана кокошка. - Може би Синан ви обича точно такава?
Как така? Тогава Синан ще е гей. - Какво?
Как може да съм привързана към човек, когото не съм виждала много години.
Нима не става винаги така?
Отнема време да разберем какво искаме, но когато го срещнем, го разпознаваме.
Съвсем се обърках!
Дъще, Фехми и Нимет са скарани. Те не могат да седят на една маса.
Да не искаш на сватбата да стават скандали?
Фехми се е оженил за момиче, което е по-младо от него с 25 години.
Изостави Нимет. Как сега тя може да седне с него на една маса?
Тогава нека да не каним Фехми. - Половината Измир му принадлежи,
може някой ден да имаме нужда от помощта му.
За Бога, кои са тези Нимет и Фехми? Това ли е списъкът на поканените?
Щяхте да поканите 100 човека, а в списъкът вече са 500?
Много знаеш... Сякаш си правила сватба.
Просто казах, може би ще е неудобно пред роднините на момчето.
Скъпа, ние сме голямо семейство. Ще се изложим, ако поканим 100 човека.
Добре, че сватбата не е в Измир, че младоженецът можеше да избяга.
А теб ще сложим да седнеш до Синан. - Бъдете така добри.
Всъщност, като стана дума за Синан, вие звъняхте ли му, г-жо Пейкер?
Нека и той да дойде на сватбата, може да му донесе късмет.
А и да опознае семейството ни. - От това се страхувам.
Нека знае, че ти не си сама.
От кого е съобщението, Ефсун? - От Синан.
Написал ми е, че ще ме вземе в 8 и да облека нещо спортно.
Супер! - И той е станал същият като теб.
Бабо!
Изглежда ще имаме двойна сватба.
Вижте я братовчедка ми, изведнъж се развесели.
Няма начин.
Но това не е ли нашето училище?
Готова ли си? - За какво? Не мога да повярвам!
Да вървим.
Защо ме доведе тук? - Почакай, сега ще видиш.
Не мога да повярвам.
Ние какво, тенис на маса ли ще играем?
Тихо, нали не искаш да събудиш батко Енвер.
Едва ли батко Енвер е още тук, откъде го измисли?
Мъчно ли ти е за батко Енвер?
И така, готова ли си? - Ти шегуваш ли се?
Знаеш ли от колко време не съм играла?
И какво, уплаши ли се?
Мислех, че съм си загубила ракетата.
Аз просто я откраднах от теб. Нека играта да започне.
Но какво правиш? - Ти май се боиш?
Аз ли се боя? - Да, или не чух добре. Не се боиш?
Не викай, батко Енвер ще чуе. - Липсва ли ти?
Нека победи по-силният.
Любовта не винаги идва при нас навреме.
Когато сърцата ни са чисти и непорочни, е лесно да я намерим.
Но тогава човек не й отдава достатъчно внимание.
Или не я забелязва, поне при мен беше така.
Сега съжалявам за това, и не бих искала отново да се повтори.
Може това да е последният ми шанс.
Кой е тук? - Твоят човек, иди го прегърни.
Не бягайте, стойте!
Докато бяхме ученици, времето сякаш не течеше,
но това вече се промени.
Ние много те обичаме, батко! - Стойте!
Трябва да кажа на Синан онова, което не се осмелих да му кажа някога.
А сега не знам с какво да започна.
Добре ли си? - Разбира се.
От доста време не съм се чувствала толкова добре.
Но ти видя, че и в играта съм все още много добра.
Всъщност, аз... - Ефсун!
Ти кажи първа. - Не, не, ти кажи.
Не, ти. - Добре...
Исках да кажа... Синан, исках да ти кажа...
Да. - Аз...
Ти? - Да.
Мен... - Теб... не знам как да го кажа, но...
Теб... баба те е поканила на сватбата, ще дойдеш ли?
Това исках да те питам.
Не съм свикнала да казвам такива неща...
Браво на теб, Ефсун, това ли ти е романтиката?
Да вървим.
Ефсун, позволи ми да те запозная с братовчеда Мехмет.
Ела, синко, седни. Той е музикант, свири на флейта.
Мурат, нали? - Не, аз съм Мехмет. Мехмет Балтаджъ.
Извинете, но заради музиката, не чух добре.
Няма проблем. Мехмет Балтаджъ, сега чухте ли?
Чух. - Добре.
Вие на флейта ли свирите?
На флейта не се свири, а се духа. - Извинете.
А вие къде работите? - Работя в издателство.
А вие? - Аз съм старши банкер.
Надявам се, че няма проблем? - Когато всичко е стабилно, няма.
Може ли да ви поканя на танц? - Разбира се, с удоволствие.
Превъзходна сте! - Благодаря!
Великолепна! Направо нямам думи!
Фехми! - Какво има, Нимет?
А, значи вие сте Нимет и Фехми?
Как не те е срам да дойдеш на сватбата с 25-годишна?
Че съм 25-годишна, благодаря, но не прекалявате.
Спрете музиката! Ти си иди на мястото.
Г-жо, вие неправилно разбрахте, аз съм му внучка. Мамо.
Лельо Нимет! - Това е Ефсун.
Хайде, целувай. - Хайде, скъпа, ела с нас.
Ефсун. - Мехмет Лютфи?
Да потанцуваме ли? - Добре.
Ще танцуваме ли? Ще отида да поръчам специална песен.
Много добре изглеждате, госпожице. - Благодаря! Добре дошъл!
Тук е свободно, нали? - Да.
Закъснях, извинете. Не съм изпуснал церемонията, нали?
Не, не, още не са започнали. Важното е, че вече си тук.
Много се изненадах, когато баба ти ме покани.
Защо се учуди, не е ли нормално? Не може ли да отидем заедно на сватба?
Не заради това, а защото не ме покани ти.
Аз всъщност исках да те поканя, но баба ме изпревари.
Няма значение, всичко ще бъде страхотно.
След тази сватба, този, който се бои да приеме щастието,
ще повярва в това с всяко ъгълче на душата си...
Не разбрах.
Прочетох това в една книга на любимия ми автор, забрави.
Здравейте! - Здравейте!
Ефсун, нима не се сърдеше на майка си, че е скрила порцелановите съдове?
Да. - А защо трябва да се крие щастието?
За да мога след години да покажа на децата си, че съм щастлива.
Братовчедка ми се омъжва на 20, а аз все още съм неомъжена.
Трябва да променя тактиката.
Ако бях на ваше място, щях да оставя всичко и да се насладя на момента.
Браво.
Тя си тръгна.
Как смееш да ме караш да подпиша брачен договор, Мурат!
Как смеете да си играете с честта и чувствата на дъщеря ми?
Г-жо Айнур, моля ви, внимавайте какво говорите!
Успокойте се, моля! - В момента не мога да се успокоя!
Минутка! - Кога започваме?
Няма да започваме!
Мурат, ние защо не знаехме за това? - Лельо, няма никакъв брачен договор.
Ще се женят след малко, а той още ме нарича лельо.
А мен нарича батко. - Веднъж не съм чула да ми кажеш мамо.
Мерве също никога не ме е наричала мамо.
Мамо! Мамо! Лельо, почакай малко.
Все още ме нарича лельо. - Момент, Нур.
Нека да се изкаже. Кажи, синко. - Благодаря!
Ние с Мерве бяхме на стъпалата.
После Мерве ме попита какво мисля за брачните договори.
А аз й казах, че ако е необходимо, може да направим.
Ти изобщо не си против, г-н Мурат! Той много ме обиди.
Вие не познавате ли нашето семейство? - За нас парите нямат значение.
Слава Богу! - Любов моя!
Хайде, изтрий си сълзите. Виж, хората ни чакат, не плачи.
Остави ме, Мурат. А и аз не плача.
Не е невъзможно да направиш жените щастливи.
Сега ще кажете: Нима всички жени са проклети?
Не, разбира се. Аз също съм жена, но по този въпрос не мисля като тях.
Или и аз съм такава?
Какво има?
Проблем с брачният договор, но вече го разрешиха.
На теб какво ти е мнението за брачните договори?
Не знам, не съм се сблъсквал с това.
Никога ли не мислиш за нищо, свързано със сватбите?
Защо толкова много мислиш за това?
Извинявай, излиза, че си търся мъж ли?
Не съм казал такова нещо. Но ти постоянно говориш за това.
А, сигурно съм досадна, извинявай.
Ефсун, ако беше така, какво щях да правя аз тук?
Не мога да повярвам, но ти непрекъснато говориш за женитба.
До края на живота си трябва да остана неомъжена, бездетна и самотна жена ли?
Повярвай ми, не мога вече!
Но положението, в което ме постави, много ме огорчи.
След като тази тема те притеснява, нищо няма да казвам.
Няма да си отворя устата. - Изглежда не ме разбра правилно.
Добре. Добре, да престанем вече.
Недей така, какво е това мрачно лице? Виж, булката идва.
Мурат ще прехвърли жилището на името на Мерве.
Браво, дъще. Написах с големи букви името ти на подметката.
Сега е твой ред. - Ти не вярваш в това, нали?
Вярва. Когато дойдоха да искат Мерве, тя глътна годежната панделка.
На късмет е, виж, вече започна да й върви.
Животът отново ми показва, че винаги трябва да избираме.
Или се страхуваш да вземеш решение, или живееш пълноценен живот.
Точно както сега.
Избяга далеч от мен.
Без теб моята пролет е зима.
Ти си ми най-скъп от всичко.
Само да знаеше колко те обичам.
Момичета! Хайде, идвайте! Да се съберат всички неомъжени, хайде.
Толкова са смешни. - Всички искат да хванат букета.
Да видим кой ще хване букета на булката. Хвърлям го!
Ще пиеш ли вино? - Да, може.
Хвърлям го!
Едно...
Две...
Три...
Аз го хванах! Аз го хванах! Виждате ли, изпреварих всички.
Хванах го и ще съм следващата булка.
Синан! Синан! Синан!
Синан, момент, какво става? Какво има?
Аз трябва да попитам какво става.
Нищо, какво има? - Кога се промени толкова много?
Аз ли? Аз не съм се променила. Изпитвам към теб все същите чувства.
Срещаме се от един месец. Един месец.
Не помня някога да сме говорили за сватба.
Не помня. Моля те, продължавай да се забавляваш.
Ти и букета хвана... С твое позволение, аз си тръгвам.
Синан! Синан! Синан, моля те, изслушай ме.
И какво ще ми кажеш?
И без това всичко е ясно. Даже букетът все още е в ръцете ти.
Каквото и да се опитвате да постигнете...
Каквото и да искате да постигнете, дай Боже да ви се получи.
Но аз няма да участвам в това.
Синан! Синан!
Кога се превърнах в истеричка, която си търси съпруг на всяка цена...
Когато грешиш, най-ужасен е моментът,
в който осъзнаваш, че си допуснал грешка.
Ти, любов, си прекрасна, но не продължаваш дълго.
И тя остана насаме със своята дълбока тъга.
През всичките тези години, тя е живяла в този дом.
Всеки ден е чувала гласовете им, виждала е лицата им.
Била е чужда за всички, сама в своя свят.
Никого не е слушала.
Ето и сега закъсня.
Тя не можа да хване това щастие, което беше толкова близо.
Но този път пропусна тази възможност завинаги.
Ефсун, сигурна ли си, че искаш да ти чета тази книга?
Нали ти казах, той не е за теб. - Мамо!
Точно така, Ефсун. Аз съм твоя майка, разкажи ми всичко.
Добре съм, с мен всичко е наред.
Наистина, добре съм. Малко съм шокирана, но...
Синан не дойде, какво да правя?
Синан, Синан, върни се, Синан!
Синан звънял ли е? Някой погледнал ли е телефона ми?
Мисля, че искам да умра. - Я се стегни! Ти си млада и красива.
Нима не можеш да си намериш друг Синан?
Бабо, ти само преди месец ми каза: "Това момче е последният ти шанс."
Какво значи последен? Никой не е достоен за прекрасната ми дъщеря.
Дори не знаете какво говорите. За глупачка ли ме вземате?
Аз знам какво ще ти помогне.
Как ми олекна. Сега ще отида да си прережа вените.
Да ви налея ли още? - Да.
Колко кубчета лед да ви сложа? - Няма значение.
Ако кажа две кубчета, дали Синан ще се върне обратно?
Ако се върне, значи е за теб. - А аз казах ли ви плана си?
Боже, дай ми търпение!
Сестричке, трябва по някакъв начин да си върнеш Синан.
Защо мислиш, че го загубих?
Писала ли си на Синан? Промени ли фейсбук статуса си?
Нека да бъдем оптимисти. Да помислим.
Сега съм толкова ядосана, че даже не мога да ти обясня.
Престанете да говорите глупости и не ми споменавайте за фейсбук. Стига!
Ние проверихме профилите му, за да видим дали има реакция.
Защо? А не трябва ли да му кажа: "Аз те обичам."
"Прости ми, допуснах грешка, аз съм идиотка!"
Трябва да е нещо от рода: Казвам ти дъще, сещай се булка.
Не ми споменавай думата булка. Изобщо не ми говорете такива неща.
Кажете, какво да му напиша?
"Оставям ти самотата, за спомен от мен!"
Не, напиши така: "Жената..." Не, чакай.
"Жената обича така, сякаш няма да си отиде."
"Но ако го стори, го прави така, сякаш никога не е обичала." Или...
"Аз бих могла да обикна всеки друг, ако не се бях влюбила в теб."
"Аз те обичам, ти си моят любим. Ти си този, който ме кара да плача."
Аз да не съм шофьор на автобус? Какво правите вие?
"Аз съм професионална грешница и страдам по твоите очи."
Няма и следа от предишното ми състояние.
От толкова много мъка, уморих се.
Няма и следа от предишното ми състояние.
От толкова много мъка, уморих се.
Дръжте ме за ръка, ще падна.
Самотен съм, приятели мои, самотен съм, самотен.
Дръжте ме за ръка, ще падна.
Самотен съм, приятели мои, самотен съм, самотен.
Боже!
Мамо! Мамо, аз съм, дъщеря ти.
Птичката се върна у дома.
Какво е това, какво? Ще събудиш цялата сграда.
Събудете се!
Защо трябваше да пиеш толкова много? Влизай.
Какво толкова сме изпили? - Как воните само...
Написах съобщение на Синан. - В това състояние ли?
В това състояние. Край на играта, аз съм такава.
Дай да видим, дай.
Ефсун, какво е това? Глгл.
Глгл ли?
Какво е това?
Ефсун, какво правиш? Боже, влизай, влизай у дома.
Ефсун? Ефсун, стига вече, цял ден спиш, момиче.
Мамо... - Ставай, Мехмет те чака долу. Хайде.
Кой е този Мехмет? Мехмет Лютфи ли?
Братовчедът на Мурат. Видяхте се на сватбата.
Онзи идиот, който свири на флейта ли? - Харесал те е и иска да вечеряте.
Не говори глупости. - Казах ти да се приготвяш, хайде.
Ставай от леглото. Глгл. Хайде, не се бави.
Няма да отида на вечеря с този идиот!
През следващия месец ще получа повишение.
Така ли? Ти си пълен с изненади, Мехмет.
Защо изглеждаш толкова потисната? - Аз ли?
Извинявай, но защо тогава ме покани на вечеря?
Не съм, вашите са го планирали, взели са телефона ми от Мурат.
Трябваше да се досетя, извинявай.
Добре, да вървим. - Не, стой, така е добре.
Отсега ще ти кажа, за да не се изненадаш после.
Кажи. - Аз обичам друг човек.
А аз съм гей. - Не се шегувам, наистина обичам друг.
А аз се кълна, че съм гей.
Моля за извинение. Извинявай. Той е гей!
Слушай, момиче, ти Синан ли обичаш? - Как се досети?
Видях как го гледаше на сватбата. - Шегуваш ли се? Толкова ли си личи?
Не много, но аз забелязах. Виж какво, този младеж е красавец.
Ако Бог го беше изпратил на мен, щях и булка да му стана, кълна се.
Но за съжаление, аз го изгубих. - Как така си го изгубила?
Изпрати ли му съобщение? - Да.
Това беше най-тъпото съобщение на света.
Трезвена ли беше или пияна? - А ти как мислиш?
Разбирам. А адресът му знаеш ли? - Разбира се, че го знам.
Дълги години живее на едно място. - Как така?
От колко години се познавате? - От първи клас.
Шегуваш се!
Влюбени от толкова много години се събират!
Любов! Любов! Любов!
Знаеш ли какво ще направиш? Иди у тях.
Ще почукаш на вратата, той ще ти отвори...
Ще го видиш, ще го хванеш за раменете,
после ще го притиснеш към стената, ще хванеш косите му...
Мехмет?
Поговори с него. Какво ти казвам? Да поговориш с него.
Какво стана? Ние изпотихме ли се?
Стана горещо. Това е, защото много говорихме за мъже.
Да отидем да хапнем мантъ. - Шегуваш се? С чеснов сос ли?
Хайде.
В живота си понякога преживяваме повратни моменти.
Когато пред нас се затваря една врата, друга се отваря.
Спонтанните избори понякога определят съдбата ни дори без да забележим.
Но този ден, заради спонтанен избор, аз затворих една врата.
И стана така, че тя остана затворена между мен и Синан за дълги години.
Ти срещала ли си се с някого преди? - Какво общо има това?
Просто ми е интересно. - Не.
А с някого целувала ли си се? - Какво те интересува?
Кажи ми. - Не.
Може да се целунем?
Човек започва да цени нещо едва след като го загуби.
Банално е, но е вярно.
Ще му позволиш ли са си отиде?
Ще прекараш ли следващите 10 години в мъка?
Как мислите, трябва ли да го потърся?
Дойде време да се върнете в реалния живот.
Толкова години, най-добрият ви приятел е бил като призрак.
Трябва да приключите с това.
Как? Значи вече няма да мога да ви виждам?
Може би е по-добре да не се виждаме. - Толкова е странно.
Чувствам, че не искам да ви загубя, след като едва ви намерих.
Направете всичко по силите си, за да ви прости. Хайде.
Ефсун, защо ми вземаш палтото? Къде отиваш по това време?
Ефсун? - Синан, трябва да поговорим.
Няма за какво да говорим. - Няма да те пусна, изслушай ме.
Няма да ме пуснеш, докато не се оженим ли?
Ти направо се побърка с тази женитба.
Не разбирам, момичето, което познавам, което обичах...
Как стана такава? - Не трябваше да си тръгваш.
Не е трябвало? Беше трудно да ми кажеш да остана ли?
Аз се уплаших. Уплаших се да обичам някого толкова силно.
Ако си беше загубил ръката, готова бях да отрежа моята, за да ти я дам.
Толкова силно те обичах. 14 години във всеки мъж търсех теб.
А когато ти внезапно се върна, аз не знаех как да се държа.
Извърших много глупости, знам.
Ефсун, виж в какво състояние си. Щастлива ли си така?
Какво щастие, Синан. Ти ненормален ли си?
След теб не бях цяла, винаги не ми достигаше втората ми половина.
А ако не се бяхме срещнали там? - Това, че те срещнах, е случайност.
Иначе щях да продължа живота си.
Но сега аз вече знам, че има и друг живот – с теб.
Искаш да кажеш – да се оженим? - Синан, престани.
Синан!
Как може човешкото тяло, което съдържа 70% вода,
да гори толкова силно отвътре...
Не, няма да му позволя да си отиде отново.
Синан!
Синан, ще се ожениш ли за мен?
Превод и субтитри: *Дъга и BaMblto